BASERAD PÅ EN SANN HISTORIA
I LUFTRUMMET OVANFÖR BELGIEN UNDER ANDRA VÄRLDSKRIGET
Flygledningen, det här är F-U-C-K...
Jag hamnade precis i en helvetes luftvärnseld.
Fan, det påminner om 4:e juli här uppe.
Det är luftvärnseld överallt.
Förbannat!
Mayday, jag är träffad!
Jag brinner. Det är rök överallt!
Det kommer in rök!
Jag har ingen kontroll!
Det är en flod och ett träsk där nere. Jag nödlandar där!
Såja, gullet!
Jag kraschar!
Jävla...
Arméns sketna jävla brandfarliga kängor.
Ryschiga underkläder.
Inte illa.
Inte alls illa.
Det stämmer, fritz, en amerikansk handlingens man.
Ursäkta, jag pratar inte nazi.
Upp med händerna!
Vad?
Varsågod!
Skratta du, Heinie.
Men de här skorna är inte till salu.
Eftersom du tydligen helst vill vara en kvinna...
kanske vi ska skära av din schwanz.
Jaså? Här har du för schwanz.
Vem är du?
Jag heter Wendy...
och du är räddad.
Hej, snygging.
Åh, nej! Nej, nej, nej!
Jösses!
Förbannat!
Det är otroligt.
Nåja...
Fan.
Jag antar att jag fått till det.
Ja, jag tror att jag äntligen har fått till det.
Efter alla dessa år...
Hur länge sedan är det?
Tre? Tre år, jösses!
Tre år...
Tiden flyger iväg när man har roligt. Eller hur, Hogie?
Jag sätter pumpsen i baren.
Jag är ledsen, Wendy, du måste tillbaka i lådan.
Det var då, det här är nu.
Hur står det till, Deja?
Hej!
Ni kom hit så fort.
Ett ögonblick, jag måste låsa upp dörren.
Ducka, Deja.
Jag tror hon är den nya grannen.
En rödhårig.
Du är bara avundsjuk. Det har du alltid varit.
Lägg av, skojar du?
Du har gjort samma sak i evigheter.
Nu blir det problem.
Nicol.
Vad betyder allt det här?
Jag vill att du slutar och att du ger dig av nu.
- Ger mig av? - Du måste.
- Varför? - Sluta trakassera mig.
Hon heter Nicol. Ett fint namn.
Jag ber dig snällt, okej?
Nicol. Trakassera dig? Va?
- Ja. - Du var borta när jag kom hem.
Vad tycker du, Deja?
Jag går. Om det är vad du vill så går jag.
- Ja. Jag vill att du går, Kurt. - Okej, jag går.
Han heter Kurt.
Och han är ett svin.
Hej, Anna.
Dobryj dyen. Jag har med mig mat och post.
Här, jag har med mig en kökstimer.
Använd den när du andas. 30 sekunder, inte mer än en minut...
när du får ångest, va?
Mark, hur mår du?
Okej. Rätt bra. Antar jag.
Och hur är det med kapten Hogie?
- SS slog honom. - Igen?
Men Wendy och kvinnorna räddade honom.
Wendy? Är hon tillbaka i Marwen?
Nej, hon kommer aldrig tillbaka.
Jag blåste liv i henne för en gammal bild jag ville fixa.
En bild till utställningen?
- Utställningen verkar bra. Ska du gå? - Aldrig.
Det är nåt Roberta och hennes kusin hittat på.
Jag ville inte ha nån utställning.
Att inte gå är dumt. Dåligt val.
Jag har mer mediciner.
- Vad har hänt? Varför behöver du mer så snart?
-Jag... tappade dem i slasken.
Vad? Igen?
Du tar bara en, da? Bara en per dag.
För många är inte bra. Det är farligt.
Jag vet inte varför dina läkare fortfarande skriver ut dem.
De är inte bra.
De är beroendeframkallande. Du kan bli beroende.
- Så. Har du gjort övningarna med din hand?
-Da.
Och hur är det med maten? Har du ätit?
Alldeles för mager! Du behöver mer kött på benen.
Upp!
Hej.
Bra.
Okej, jag går.
Jag glömde.
Jag såg Julie.
Hon hälsar. Hon ska springa Rochester maraton.
Julie. Hur är det med henne? Är hon kvar i Ithacha?
- Da, och hennes barn växer. Sex och åtta.
-Sex och åtta. Oj.
Okej, jag går nu.
Snälla, tappa inte tabletterna.
Och var inte dum. Du är en konstnär.
Gå på din utställning. Var stolt.
Vi önskar dig ett snabbt tillfrisknande
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN
Okej.
Det är slutlekt nu. Du vet vad som gäller. Så där. Du klarar det, Mark.
En fot framför den andra. Kom igen. Du klarar det.
Du klarar det. Vi dansar tango nästa månad.
Jag har dig. Jag hjälper dig. Jag låter inget hända dig.
- Det gör ont. - Jag vet.
Men du måste bli vän med smärtan, Mark.
Du måste älska smärtan.
FÖRLÅT MAMMA... HOPPLÖS, "MIN SISTA FYLLA"
KUNGÖRELSE SKILSMÄSSA
IGEN! IGEN
ENSAM FÖRKROSSAD
JAG TYCKER VI GÖR SLUT PÅ DET! VÄRDELÖS
Deja DU ÄR BARA MIN
JAG TROR JAG VAR GIFT
Våldsamt överfall Man lämnades att dö efter avskyvärd attack
Brottsoffer i kritiskt tillstånd
Hogie...
Det här är Elsa.
Hon är mjölkpiga.
Du hittade henne två km öster om floden.
En SS-styrka ville ha en korvfest...
men du sköt dem.
Herrn...
Vad heter ni?
Hogancamp. Kapten Mark Hogancamp. Arméns flygkår.
Men alla kallar mig Hogie.
Till er tjänst, mademoiselle.
VÄLKOMMEN TILL MARWEN
Mademoiselle, après vous.
Ja, här är det. Den vackra staden Marwen...
Belgiens trädgård.
Och mitt lilla himmelrike.
Här finns allt.
Fontän, bageri, kyrka...
marknad, hotell, trottoarkafé...
och där borta är mitt ställe. Det berömda Ruined Stocking.
Den trivsammaste baren i Europa.
Där är Julie.-Hej, Jules, hur är det?
Suzette, bonjour. Hur står det till?
Dessa vackra dockor...
det är kvinnorna i Marwen.
Vem är det nya fejset?
Hon är mjölkpiga. Jag hittade henne öster om floden.
En grupp tyskjävlar tänkte ha en korvfest.
Men jag sköt dem.
Har hon en ko?
Den blev skjuten i korselden. En ko-lossal förlust.
Vad är hennes historia?
Ja, kan hon hantera ett vapen?
Nej, men hon kan hantera en spene, det kan jag lova.
Hon är en mjölkpiga och hon vet bara hur man kramar ur kospenar.
Men ni dockor måste lära henne att krama livet...
- ur ondskefulla nazist-svin. - Men hon är så vek.
Har antagligen badat i mjölk hela livet.
Alldeles för mager.
- Inget kött på benen. - Okej. Sluta nu. Alla ni dockor är magra.
Jag hatar att hävda min grad, men hon stannar.
Capisce?
Kom raring, jag har en blus som passar dig.
Och jag har ett par 3/4-byxor som skulle passa dig jättebra.
Hör på, vi har regler.
Regel nummer ett, kom aldrig för nära Hogie.
Då kan du räkna med att bli dödad.
Kapten.
Tack!
Nej. Nej! Nej!
Kyrkan!
I klocktornet!
Håll ut, dockan. Vi ska fixa dig snabbt.
Hon förlorar mycket blod.
Kapten... tack!
Stackars unge.
Den jäkla surkålskulan var avsedd för mig.
Det stämmer, mein käraste!
Den kulan var avsedd för dig!
Jag varnar dig, Deja. Sätt inte igång nåt stort ståhej här.
Vad menar du, mein käraste?
Jag är din räddning, din beskyddare.
Jag räddade dig.
Kvinnor är hopplöst attraherade av dig.
Men jag stoppar dessa dåraktiga kvinnor!
Backa, häxa!
Jag har fått nog av ditt voodoo-skitsnack.
"Voodoo"?
Det är ingen mening att gråta över spilld mjölk.
Jules, vad är det?
Jag vet inte.
Jag bara tänker på den stackars lilla mjölkpigan.
- Hon begrep aldrig vad som hände. - Som jag sa, kulan var avsedd för mig.
Nej. Jag pratar om efter att hon sköts.
När Deja Thoris zappade iväg henne.
Poff! Borta. Precis som hon gjorde med Wendy.
Ja. Precis som med Wendy.
Vi känner alla till historien.
Det här med dig och den belgiska häxan som har pågått i snart 3 000 år.
Den blåögda lilla mjölkpigan kom lite för nära. Det är allt.
Da. Alldeles för nära.
Men vi då?
När blir vi bort-poffade till vem vet vart?
Nix, nix.
Hon kan kanske höra oss.
Dockor, dockor, lyssna.
Det här måste ni komma ihåg. Vi, det här gänget, vi är här, just nu.
Vi lever fortfarande och det är det som betyder nåt.
Så en skål...
för livet, för kärleken, för Marwen.
Och de vackra kvinnorna där.
Där är du.
Din lömska lilla häxa.
Okej, tjejer. Dags att knoppa.
Dags för slafen.
Hej, du har kommit till Mark Hogancamp.
Han kan inte komma till telefonen just nu.
Om du lämnar namn och nummer ringer han strax tillbaka till dig.
BARA EN PER DAG
Mark, det är Demaryius Johnson.
Jag är ledsen att jag ringer så sent.
Du lyssnar antagligen så jag fattar mig kort.
Lyssna, jag vet inte om du minns det men
påföljden bestäms den 13:e, på fredag.
Och som vi diskuterat många gånger är det viktigt att du är där...
- att du är i domstolen den dagen. 13 augusti KOM IHÅG DOMSTOLEN
Vi vill att domaren ger dem maximalt straff, så det är viktigt att du är där.
Att du ser dina angripare i ögonen.
Och att domaren ser att du möter dina angripare.
De ska betala för vad de gjorde mot dig.
Jag vill att domaren sätter dit dem hårt
Jag vill att domaren sätter dit dem hårt.
Ner på marken! Vi har tyskar svärmande överallt!
Jag har slut!
Jag behöver mer ammunition!
Mer ammunition!
Mer ammunition! Vi behöver mer ammunition!
Förbannat! Ge mig mer ammunition!
Hallå?
Är allt okej?
Jag hörde skrik.
Mår du bra?
Ja. Okej.
Jag tyckte att jag hörde dig ropa på mer gumbo-soppa.
Nej.
Inte gumbo.
Okej, förlåt om jag störde dig.
Jag älskar dig.
Följ med mig bort.
Jag ska älska dig för evigt.
Jag är den enda som har makten att hjälpa dig.
Bara jag kan stoppa din smärta.
Upp och hoppa! Upp och hoppa!
Ut ur era lådor och i era strumpor.
Det är torsdag. Vi har jobb att göra.
Jag föreslår att ni reser er från framstupa läge.
Hör ni mig?
Ja, sir!
Håll era ögon öppna. Fanskapen kan vara varsomhelst.
Carlala, håll ögonen på vägen.
- Jules, skjut allt som rör sig. - Ska bli, kapten.
- Hej, Larry. - Hej, Mark. Carlala söker dig.
Hälsa att jag behöver mer lime.
Uppfattat.
Och glöm inte, torsdag är en köttbulledag.
Uppfattat. Köttbulledag.
- Så det är han? - Ja.
Han var precis där ute. Precis mitt i vägen.
Fem stycken hoppade på honom. Det är ett mirakel att han lever.
Wendy, kvinnan som brukar stå i baren här, hon hittade honom.
Hon trodde han var en jäkla sopsäck tills han rörde på sig.
Låt mig berätta en sak, Carlala...
Deja besegrade henne.
- Så hon bara zappade iväg henne? - Ja, bara så där. Precis som Wendy.
Den där Deja Thoris är en besvärlig typ, visst?
Men varför är hon så konstig?
Hon älskar Hogie, vill ha honom för sig själv.
Mark, får jag fråga dig en sak?
Varför måste jag vara ensam i Marwen?
Får jag aldrig nånsin en älskare?
Man vet aldrig.
Pattons tredje armé kanske rullar förbi närsomhelst nu.
Om det sker, se till att hålla den belgiska häxan borta från min man.
Nej. Deja bryr sig bara om Hogie.
Hon är besatt av honom.
Hör du nåt från Wendy numera?
Wendy, tar du Hogie till din äkta make...
tills döden skiljer er åt?
Ja, det gör jag.
Då, i kraft av mitt ämbete som tilldelats mig av kungariket Belgien...
och överbefälhavaren för de allierade styrkorna...
förklarar jag er nu man och hustru.
Du kan kyssa bruden.
Flyttade vidare.
Vad?
Vad sa du?
Jag sa att hon flyttade vidare. Hon flyttade till Kalifornien.
Jaha, ja. Kalifornien.
Mark, hej.
- Hej, Roberta. - Jag gör kaffe, vill du ha?
Nej, tack.
Jeepen ser bra ut. Stänken av lera är coolt.
Det kommer att ta lång tid och många kilometer
för att få rätt slitage på däcken.
Kaffet är bra. Mörkrostat colombianskt.
- Nej. Jag har druckit tillräckligt idag. - Du dricker bara kaffe. Hela dagen.
- Jag måste minska på koffeinet. - Det är koffeinfritt.
- Jag har rätt bråttom... - Det är snabbkaffe.
- Jaha. Okej. Koffeinfritt snabbkaffe. - Bra. Det är strax klart.
Du, Mark.
Min mamma lagar en skinkstek på söndag.
Vill du komma över på middag?
Skinka? Hemma hos dig?
Nåja, det är mammas hus. Men ja, hos mig.
Jag vet inte. Jag är inte så förtjust i skinka.
Det är okej, hon gör säkert gärna en grillad kyckling.
Jag är inte så förtjust i kyckling heller.
- Vad säger du om köttgryta? - Då får jag gaser.
- Revben? - Det är rätt kladdigt.
Sushi?
Kan din mamma göra sushi?
Nej, men vi kan hitta ett ställe där vi kan köpa det. Jag har faktiskt...
Jag har aldrig testat sushi.
Men jag skulle gärna göra det med dig.
Jag har aldrig heller testat det.
Det var som tusan.
Det är ännu en sak vi har gemensamt. Ingen av oss har nånsin ätit sushi.
Jag söker efter en Glamonista-docka med rött hår.
En rödhårig?
Jag trodde du gillade blondiner.
Ja, men jag behöver en rödhårig.
- Ja! - Vad sägs om den?
Ja.
Bra ögon. Snyggt målad.
Vad ska du kalla henne? Scarlet?
Nej, Nicol.
- Nicol, jaså? - Ja.
Kom igen, Nicol, så knappar vi in dig.
- Tar du henne på din räkning? - Ja.
Är du glad för din utställning?
Min kusin är stormförtjust.
Och det är alla på galleriet.
Kolla in den här.
Den här SS-generalen kom precis in.
Exklusiva dockor är så coolt. De är så fint detaljerade.
Vill du att jag packar ner den också?
Nej.
Jag kan inte...
Jag har inte råd med den.
Det står här att han är generalmajor i Waffen-SS.
Han stred i Belgien 1944. Vilket sammanträffande?
Han heter Kurt. Kurt Meyer.
Konstnären och fotografen, Mark Hogancamp.
Vi går direkt till Jennifer Cook vid domstolen i Ulster County...
med de senaste uppdateringarna. Jennifer?
Vi har fått veta att domaren har återkallat begäran...
om en till psykologisk utvärdering av en av de åtalade.
Påföljdsprocessen fortsätter för de fem dömda våldsmännen...
ansvariga för den brutala attacken på
den lokale konstnären Mark Hogancamp.
För helsike, Carlala. Vad tror du att det här är? Indy 500?
Jag kör bara i 130 km/tim.
Förlåt, Mark...
BARA EN PER DAG
TA DEN PÅ MORGONEN
Ta den här medicinen, mein kära.
Den får dig att må bättre.
Jag vet hur mycket du lider.
Hur ont det gör.
Hur mycket smärta du har stått ut med.
TA DEN PÅ MORGONEN
Jag kommer alltid att finnas här för dig.
Jag är den enda du kan lita på.
Den enda som förstår dig.
Den enda som känner din smärta.
Den enda som älskar dig.
Ta den här medicinen, mein kära.
Ta den här medicinen. Ta den här medicinen.
Låt mig vara, nu!
Berätta bara var vi kan hitta er kapten Hogie...
så ger vi oss av. Jag lovar.
Ta bort era händer från mig, smutsiga avskum!
Ni hörde henne, avskum.
Ta bort era händer.
Kom igen. Upp med dem.
Sträck dem mot himlen.
Visa mig en tvåhands Sieg Heil, era puckade Rhen-apor.
Det gäller även dig, glasögonorm.
Hallå. Var är min tröja?
- Vad hände med min tröja? - Nazisterna slet sönder den.
- Igen? - Jag vet!
De där killarna slutar aldrig.
Hej, jag tog med din docka.
Du fick bråttom att komma iväg i går.
- Vad var det hon hette? - Nicol. Tack.
Och jag hittade de här i second handaffären.
- Kilklackar! - Ja. Definitivt gammal årgång.
Från 1960-talet. Storlek 43.
Kvinnan i affären sa att det var espadriller.
Coolt.
- Espadriller med kilklackar. Tack. - Det var så lite.
Det var tråkigt, det där med tv: n i går.
Du verkade bli rätt upprörd.
Tar du dina mediciner?
- Ja. - Bra.
Så du ska gå till domstolen?
Jag tvivlar på det.
Jag går med dig om du vill.
Det är viktigt.
Du måste gå.
Så de där svinen får vad de förtjänar.
Du får inte låta dem slippa undan.
Jag menar, de förstörde ditt liv, herregud.
Jag kan inte.
Jag kan inte vara i samma rum.
Jag förstår, men att fly undan...
hjälper dig inte.
Jo, du!
Är du säker på att du inte vill ha SS-dockan?
Den är bättre än nån av de exklusiva action-figurerna,
till och med än Glamonistadockor.
Sa nån: "Glamonistadockor"?
Grinden var öppen. Jag hoppas det är okej.
Jag älskar Glamonistadockor.
Jag hoppas jag inte avbröt nåt.
Jag flyttade precis in tvärs över gatan.
Jag ville bara säga hej, jag heter Nicol.
- Hej. - Hej.
Jag heter Roberta. Det här är Mark.
Hej, Mark.
Trevligt att träffas.
- Jag har alltid gillat namnet Nicol. - Jaha? Tack.
Mitt stavas konstigt. Utan "e" i slutet.
- Så du köpte Colleens hus? - Ja, det gjorde jag. Jag älskar det.
Visst är Collen och hennes make ett jättegulligt par?
Ja. De verkar mycket kära.
De var alltid mycket trevliga mot mig. Jag är...
ledsen att de flyttade.
Vad är allt det här?
Är det här ett modelltåg?
Det här är den världsberömda byn Marwen.
Det är en konstinstallation som Mark gjort.
Marwen. Ligger inte det nära Poughkeepsie?
Det här är Belgien, under andra världskriget.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Och du är konstnär?
Jag tar bara bilder.
Han är bara blygsam. Han är en jättebra fotograf.
Och han har en utställning i stan som öppnar den 27:e.
Det är fantastiskt!
Jag ska ge dig en broschyr. Jag jobbar förresten på Alś Hobby House.
Så...
- jag kan lösa alla dina Glamonista-behov.-Jättebra.
Ursäkta om jag avbröt er.
Det var trevligt att träffa er båda.
Ja, nu vet vi vem Nicol är.
Det var bättre.
Vi måste göra nåt åt de där skorna.
Jag måste berätta en sak för dig, Nicol.
Även om stilettklackar inte uppfanns förrän 1954...
är de helt i din stil.
Är det espadriller?
Ursäkta.
- Ursäkta. - Det är kilklackar.
Jag hörde vad som hände dig...
och jag vill bara säga att jag verkligen beklagar...
och att du inte alls förtjänade det.
Jag beklagar verkligen.
Har du köpt dem på nätet?
Nej, de är gamla.
Från 60-talet tror jag.
Ja. Jag tror min mamma hade ett par såna.
Är det nåt som händer i kyrkan?
Åh, ja.
Gör det nåt om jag tittar?
Jag älskar att allt är så näpet.
Alla små blommor och brevlådan...
och de här söta små gardinerna. Det är alla detaljer...
Åh, herregud!
Vad gör de?
Vilka är de?
De är nazister.
De torterar Hogie.
- Varför? - De hatar honom.
För att han är amerikan?
För att han är annorlunda.
Vad kommer att hända med honom?
Det är en komplicerad historia.
Berätta för mig.
Jag är fascinerad.
- Vill du verkligen veta? - Ja.
Okej.
Kvinnorna i Marwen är kvinnorna som skyddar byn.
Och de har samlats i baren.
Och de har inte sett Hogie på ett tag.
- Har nån sett Hogie? - Nej. Inte sedan frukosten.
Jag hörde honom säga att han skulle kolla kyrkan.
Ursäkta mig.
Hej.
Jag är ny. Jag flyttade precis in tvärs över gatan.
Jag letar efter ert befäl.
Det är kapten Hogie.
Ingen vet var han är.
Och vem är du?
De har tagit Hogie! Fem SS-män har honom i kyrkan!
De piskar och torterar honom!
- Vi går. - Vänta!
Vi kan inte. De har omringat kyrkan som ett fetto som sitter på en ärta.
Det finns ingen väg in. De dödar kapten Hogie när de ser oss.
Vad kan vi göra? Vi kan inte låta dem piska och tortera honom.
Jag har en idé.
Titta på det här!
Kamrater...
nu ska vi festa.
- Vi har schnaps, raring. - Ja, nu trinken vi.
Just det. Oktoberfest!
Botten upp, tjejer.
Nu grillar vi dem.
Jag är räddad.
Du är räddad.
Jag är räddad.
Du är räddad.
Du har de vackraste ögonen.
Och de mest fantastiska högklackade skor jag nånsin sett.
Det kallas stilettklackar.
Men det uppfinns inte förrän 1954.
Det är märkligt, eller hur?
Massor av märkliga saker händer här i Marwen.
En massa saker som är obegripliga.
Som hur du kom hit.
Jag bara flyttade in tvärs över gatan.
Vad heter du?
"Nicol, utan 'e' på slutet"...
säger hon.
Fortsättning följer.
Det var gulligt.
Det var en jäkla historia.
Den är rätt våldsam.
Men nazisterna dör åtminstone.
- Det är bra. - Ja, ett tag.
De verkar ha mer än ett liv.
Och jag gillar den där Nicol.
Hon är rätt smart.
Jag gillar henne också.
Jag gillar att ha högklackat ibland. Jag vet inte varför...
men de ger mig kontakt med essensen hos damer.
Stör det dig?
- Det stör mig inte det minsta. - Bra. För jag älskar damer.
Jag älskar verkligen damer.
Sov gott, Nicol.
Välkommen.
God natt, tjejer.
- Jag tror de är kära. - Vad har Deja att säga om det här?
Hon är inte glad. I går kväll kom jag faktisk på henne när hon försökte...
Vad?
Inget.
Jag vet att du sa att jag är galen...
men jag litar inte på henne. Håll ett öga på henne.
Jag vet. Jag vet. Hon fortsätter att återuppliva nazisterna.
Det förvirrar mig.
- Vad hette den rödhåriga? - Nicol. Utan "e".
Jaha. Och vem har hon fått sitt namn efter?
- Ingen särskild. - Du tänker inte berätta?
Du, Mark. Du har ett telefonsamtal. Det är din advokat, Johnson.
Han ber om ursäkt för att han stör dig på jobbet,
men han behöver prata med dig.
Hälsa honom...
Hälsa honom att det är köttbulledagen.
- Han vet att det är köttbulledagen. - I så fall...
Hälsa honom att jag ringer honom senare.
Uppfattat.
Hej, Mark!
Hej.
- Hej. - Kom du precis hem från jobbet?
Ja.
Får jag be dig om en tjänst?
Jag har ett skåp här inne som jag behöver hjälp med att flytta.
Har du lust att hjälpa mig?
- Visst. - Okej.
Okej.
Tack. Det är verkligen tungt.
- Hur är det? Är det en bra dag? - Bra. Ja.
Jaha? Jag gillar den där mössan.
Vad i helvete?
Min bror gillar stilettklackar.
15 cm klackar eller högre.
Han och hans familj bor uppe i New Haven.
Han samlar även på damunderkläder.
Jag samlar bara på skor.
Har du en skosamling?
Jag har 287 par.
Så du har bara skor som fetisch?
Jag skulle inte kalla det fetisch. Jag skulle kalla det essens.
En kvinnas essens.
Jag samlar kvinnors essens.
När jag går i dem-jag vet inte varför...
blir jag förbunden med essensen hos damer...
hos kvinnor.
Jag fattar det.
Stör det dig?
Nej, det stör mig inte det minsta.
Är det därför du blev misshandlad?
Jag hade löparskor den kvällen.
Men jag tror att jag sa nåt om essens.
Det är avskyvärt.
Jag beklagar verkligen.
Jag hade druckit. Jag drack mycket på den tiden.
Om jag inte hade varit full hade jag kanske hållit tyst.
Säg inte så. Det finns ingen ursäkt för vad de gjorde mot dig.
Det är ett hatbrott helt enkelt.
Oavsett vad du sa. Okej?
Jag tycker att jag var en rätt hyfsad illustratör.
Jag kan knappt skriva mitt namn nu.
Jag står som illustratör på några action-serier om andra världskriget.
Det är rätt coolt.
Du minns inte ditt jobb?
Nej, nej, de sparkade bort alla minnen jag nånsin hade haft i mitt huvud.
Sparkade de bort alla dina minnen ur ditt huvud?
Jag minns fortfarande fakta och grejer, typ multiplikation. Men jag...
Jag har inga personliga minnen.
Allt från före överfallet är borta.
Allt jag minns från överfallet är...
ordet "fjolla". De kallade mig fjolla.
Och...
Tammy Wynette spelades på jukeboxen.
"Stand By Your Man."
Det är allt jag minns.
Det är förfärligt.
Du hade tur att de inte dödade dig.
Jag antar det. Jag låg på vägen i över en timme...
och det var då Wendy hittade mig. Hon stod i baren den kvällen.
- Ett ögonblick, okej? - Ja.
Hallå?
Ja. Ja, det är Nicol.
Ja, jag kan komma dit. Vilken tid?
Har de tagit bort respiratorn?
Hur många centiliter?
Okej. Har nån kontaktat familjen?
Okej, bra.
Okej, jag kommer.
Till minne av vår älskade son
Okej, bra.
Tack.
Jobb.
Vad ska man göra?
Gillar du tekannor?
Ja, jag älskar te.
Jag älskar allt som har med te att göra.
Jag älskar att göra det. Jag älskar serveringsritualen.
Jag funderar till och med på att bygga ett tehus.
Nu när jag har en tomt.
Bara ett litet på baksidan.
Senast jag drack te var på sjukhuset.
Ja. Det har fantastiska terapeutiska egenskaper.
- Är du sköterska? - Jag är vet-tekniker.
En veterinärtekniker.
Och jag jobbar ideellt vid Under One Woof.
Under One Woof.
Fattar du? Voff?
Djurhärbärge.
- Just det. - Okej.
Tack.
- Jag uppskattar verkligen det. - Tack ska du ha.
Ta den här. Den är från flyttgubbarna.
Tack. Jag dricker inte nu längre. Jag har inte druckit sedan...
- De slog det ur mig. Slog mig nykter. - Okej.
Åh, här... Vad sägs om det här? Muffins från mäklaren.
- Tack. - Okej. Så vi tar en kopp te nån gång?
- Tack. - Ja. Ja, det gör vi.
Vi träffas och dricker te nån gång. Te och muffins.
Vilken mysig idé.
- Kurt, vad gör du här? - Vem är det här?
Det är Mark. Han bor tvärs över gatan.
För Guds skull, Kurt. Sluta.
- Berätta Mark... - Snälla.
-Vad är det med alla nazi-grejer?
- Sluta! - Är du en vit makt-pedofil?
Sluta! Du är en sån drummel!
Så jag är en drummel? Är jag en drummel?
STÄNG AV VÄRMEN STÄNG AV LYSET
Hallå, mr Johnson.
God eftermiddag, Mark.
Du är en knepig kille att få tag i på telefon.
Ja, jag har varit rätt upptagen.
Jag kan tänka mig det.
Jag är väldigt glad att jag fick tag i dig till slut.
Jag chansade och körde ut hit för att be dig en gång till...
att gå till domstolen i morgon.
Det är viktigt att du kommer när påföljden bestäms.
De får inte komma undan för lätt.
Jag måste... Jag måste gå till jobbet. Det är köttbulledagen.
Nej. Nej, nej, nej. Köttbulledagen var idag.
Jag har låtit tvätta och stryka din kostym och skjorta.
Jag talade med din vän, Roberta. Hon i hobbyaffären.
Hon lovade att hämta dig på morgonen...
- och stanna med dig under förhandlingen.
-Jag vet inte, mr Johnson.
Mark...
Jag har förberett ett uttalande som du ska läsa upp i morgon.
Du behöver bara läsa upp det.
Då blir det officiellt tillagt till domstolens handlingar.
Sedan pratar jag om omfattningen av dina skador.
Hur brutalt du blev misshandlad.
Hur de nästan slog dig till döds.
Du minns hur du blev slagen, eller hur?
Sedan visar jag dina dagböcker för domstolen.
De noggranna illustrationerna du gjorde.
Nej. Här nämns höga klackar. Jag vill inte prata om det.
Jag tar upp höga klackar för att förstärka uppfattningen...
att överfallet var ett hatbrott.
Inte vilket gaturån som helst.
Jag vill att dina angripare ska låsas in en väldigt lång tid.
Jag vill att domaren ser ditt ansikte.
Jag förstår...
att du är en lidande människa.
Såna här fall kan gå hur som helst.
Okej, jag ska gå.
- God morgon, Mark. - God morgon.
God morgon, Roberta.
Dockorna kanske ska stanna i bilen.
-Jag går ingenstans utan min backup.
- Kan han inte ha dem som sin "snuttefilt"?
Ta i så fall med bara en.
Alla reser sig.
Överdomstolen i staten New York, Ulsters county är nu samlad.
Hennes nåd Martha J. Harter är ordförande.
God morgon.
Varsågoda och sitt. Tack.
Funna skyldiga enligt åtalen
för gängmisshandel av första och andra graden...
och hänsynslös vårdslöshet av första graden mot offret, Mark Hogancamp...
har de svarande kallats hit idag
i syfte att avgöra frågan om förordat straff.
Har någon några juridiska skäl att anföra mot att jag avkunnar påföljden?
- Nej, Ers nåd. - Nej, Ers nåd.
Innan vi fortsätter, vill åklagaren avge ett uttalande?
Ja, det vill vi, Ers nåd.
Är offret här? Vill han göra ett uttalande?
Ja, Ers nåd.
Mr Hogancamp, varsågod att tala när du är klar.
Lugn. Lugn.
Ta skydd!
Res dig, Hogancamp! Spring, spring!
Åklagaren.
Mår mr Hogancamp bra?
Ers nåd, om det passar domstolen ber vi om 20 minuters paus.
Bättre än så, åklagaren.
Då mr Hogancamp tydligen är ur balans idag skjuter jag upp förhandlingarna.
Rätten återsamlas den 27:e denna månad, klockan 10.00 i den här salen.
Rätten ajourneras.
Hej, Mark, det är Roberta.
Oj. Vilken dag, va?
Vi var på nyheterna. Du såg antagligen inte det.
Det är märkligt att domaren satte den nya förhandlingen...
till samma dag som din utställning.
Vilken röra, va?
Men, säg till om du behöver nåt.
Vi hörs. Hej då.
Jag höll bara på och städade.
Kom hit med dina franska tuttar, älskling.
Jag har nåt åt dig att hålla på med.
Jag håller på att bli vansinnig!
Okej.
Herregud.
Det är en så vacker måne.
Verkligen.
Precis som du.
Du, Hogie.
Jag har aldrig varit lyckligare.
Nej.
Det är som jag berättat. Jag har en förbannelse över mig.
Nej.
När nån jag bryr mig om kommer för nära...
Vi har fått sällskap.
Mark, det är Nicol.
- Hej. - Hej.
Tuff dag i går, va?
Jag såg dig på tv.
Jag hoppas att jag inte stör dig.
Jag ville bara be om ursäkt för Kurts beteende.
- Är det din make? - Nej.
- Är han din pojkvän? - I typ tio sekunder.
- Han skrämde skiten ur mig. - Ja, jag vet. Han har sina problem.
Det är en sak som är säker. Det är nog en polisgrej.
Är han polis?
Ja... Nja, han var polis.
- Är det okej om jag kommer in ett ögonblick?-Ja. Kom in.
Ja, bombgruppbefäl.
Endicott-polisen.
- Tills han åkte dit för rattfylla andra gången.-Ska jag ta din jacka?
Visst. Tack.
Hursomhelst, jag städade i min garderob...
- Tack. - Tack.
Och jag tänkte att du kanske gillar de här.
Jag har använt en del av dem väldigt mycket, en del bara en gång.
Det är mina gamla favoriter.
Är de Christian Louboutin?
Nej. De är kopior.
De passade mig aldrig riktigt.
Så om du inte vill ha dem, släng dem bara.
Åh, nej, nej. Skämtar du? Jag tar med dem i samlingen.
Oj! Så det är så här 200 par skor ser ut.
287.
Jag har ingen aning om varifrån de kommer.
Jag kom tillbaka från sjukhuset och såg alla de här...
jag frågade min vän, Larry: "Har jag en flickvän?"
Och han säger: "Nej. De är dina!"
- Förlåt. - Jag har den.
- Det är okej. Jag har den. - Förlåt.
Är det dina teckningar?
Det är min konstdagbok.
- Har du nåt emot att jag tittar? - Nej.
Varför andra världskriget?
Jag vet inte. Vi var åtminstone den goda sidan i det kriget.
- De här är vackra. - Tack.
Så du gick över till foto?
Jag var tvungen.
Jag kan inte teckna längre så mina dockor får berätta historien.
Jag googlade Marwen, men det finns ingen stad som heter Marwen i Belgien.
Jag hittade på det. "Mar" står för Mark och "Wen" för Wendy.
Samma Wendy som hittade dig på vägen?
Wendy räddade Hogie dagen då han kraschade sin P-40.
Hon var hans livs kärlek.
Är alla dockor i Marwen folk du känner?
Ja, i stort sett.
Wendy och Carlala träffade jag på Avalanche.
Carlala jobbar fortfarande där.
Anna är från hemtjänsten hon kommer en gång per månad.
Hon är en galen ryska.
Julie träffade jag på rehab. Hon fick benet bortsprängt i Irak.
Och Suzette. Suzette Saint Sweet är min favoritskådis.
Hon spelar i serien "Backdoor Bodacious Babes".
- Jag har inte sett den. - Den är rätt bra.
Vad gör de där två?
Hånglar de?
Nicol vill men Hogie tillåter inte det. Han låter aldrig nån komma nära.
Varför?
Han vill inte bli ensam igen.
Och vem är hon? Vad är hennes historia?
Det är Deja Thoris.
Hon är den belgiska häxan från Marwen.
Hon har en magisk handske.
Hon kan zappa vemsomhelst som hon inte gillar...
15 miljoner ljusår in i framtiden.
Coolt.
Och vem är hon i verkligheten?
Ingen.
Jag är inte säker på varifrån hon kom.
Hursomhelst...
jag skulle gärna bjuda över dig på te.
- Som jag lovade. - Okej.
Ja.
Vad sägs om torsdag?
Ja, det är jättebra.
- Klockan fyra? - Bra.
Den officiella tetiden.
Jag gör en grym granatäpple och tranbärblandning.
- Okej. - Jo. Du vet, jag måste berätta.
Från första gången jag såg dig visste jag att du var en stilettkvinna.
Det är därför du fick stilettklackar.
Du menar dockan?
Är det därför dockan fick stilettklackar?
Ja. Just det.
Okej. Vi ses på torsdag.
Blunda. Jag har en överraskning till dig.
Du vet att jag inte kan blunda. Jag är en docka.
-Så där.
- Okej. Vad är den stora överraskningen?
Hej, hej!
Vad gör du?
Nej, är du galen? Du är...
Men du, ingenting hände.
Jag kysste dig och ingenting hände.
Ja, det var som tusan.
Nej!
De tror att de är så smarta.
Jag ska visa dem.
Ingen trotsar Deja Thoris.
Jag är den belgisk häxan från Marwen och kapten Hogie tillhör mig!
Mig och ingen annan!
Du ska bygga en tidsmaskin åt mig!
En tidsmaskin?
Herregud!
- Carlala. - Herregud! Mark!
Du skrämde mig.
- Är Larry här? - Ja, där ute.
Mark.
Vad gör du här? Vi stänger.
Hej, Larry, får jag köpa lavalampan av dig?
- "Lavalampan"? - Vi skulle verkligen behöva den.
- Gå in där och damma av den så får du den.
-Tack.
Jösses, din stad har blivit nåt slags Melrose Place.
De kan bara hångla mellan midnatt och
den mörkaste timmen före gryningen.
Jag förstår.
Så det händer henne inget, va?
Beror det på tiden, att de kan kyssas?
Ja, det kan det vara. Eller nåt annat.
Vad?
Sann kärlek.
Jag tror Hogie är kär.
Jag gillar den här från kyrkogården. Den har ett vackert ljus.
Ska du visa de här på din utställning?
Jo, har du några miniatyrtekannor, koppar och sånt?
- Tekannor? - Ja, tekannor. Tekoppar.
Vid dockhusen.
Lyssna, min kusin måste trycka programmet till din utställning.
Så han vill att jag frågar dig en gång för alla...
ska du gå?
Ja.
Vad?
Jag sa: "Ja."
Är du säker?
För han skriver i programmet att du kommer att vara där.
Jag kommer.
Ska du gå till domstolen på morgonen?
För domen ska fastställas i övermorgon.
Har du kakor i dockstorlek?
Nej. Men vet du vad? Vi fick precis in lite medaljer och sånt.
Oj! Purple Heart-medaljer.
Titta vilka detaljer.
- Precis som på riktigt. - På tal om det...
- Hur mycket? - 39,95 dollar.
40 för ett Purple Heart?
Al sa att det har tillhört en verklig skadad veteran.
- Inte än. Titta inte. - Nu?
Titta inte.
- En liten bit till. - Okej.
Okej.
Ta-da!
Ett tehus.
Bara för dig.
Det är vackert.
Jag har alltid önskat mig ett tehus. Hur visste du det?
- En liten fågel berättade det för mig. - Tack!
Tack!
Får jag hälla upp en kopp tranbär och granatäppelte?
Ja, tack.
Jag har en annan liten överraskning.
Det är nåt jag har tänkt fråga dig om.
Jag kunde inte skaka fram en ring.
Men så snart kriget är slut ska jag köpa dig nåt snyggt. Det är ett löfte.
Oj!
Byggde han ett tehus åt henne och friade till henne i det?
Ja.
- Det stämmer. - Oj!
Det är exakt vad Nicol sa.
- Och sedan gav han henne en medalj? - Han kunde inte hitta en ring.
- Minnas du? Det pågår ett krig. - Ja, givetvis.
Roberta sa att du bestämt dig för att gå på din utställning.
- Jag tycker det är en jättebra idé. - Ja.
Där är Hogies Purple Heart.
Han blev skjuten i Burma. Han tjänstgjorde under general Stilwel.
Och där...
De bestämde sig för att gifta sig på natten, en minut efter midnatt.
Så när är det dags att kyssa bruden kan de, du vet, göra det.
Och han gick ner på knä och allt.
Vad sa han?
"Jag har aldrig träffat en docka..."
"med ett såna fantastiska torpeder i hela mitt liv."
Viken charmör, den där Hogie.
"Och du är den mest tankfulla..."
"generösa..."
"vänliga och vackra kvinna..."
"jag nånsin haft turen att känna."
"Det skulle vara en ära för mig."
"Vill du gifta dig med mig?"
Mark...
Res dig.
Snälla du.
Res dig, nu.
Jag är ledsen, jag tror det har blivit ett stort missförstånd.
Jag är ledsen om du missförstod mina avsikter.
Men jag...
Jag är ledsen...
Vi är vänner.
Vi är riktigt bra vänner.
Men vi är inte riktigt på samma våglängd just nu.
Men jag uppskattar verkligen vår vänskap.
Men jag ser inte vår vänskap på ett romantiskt sätt.
Och du förtjänar nån som gör det.
Jag är ledsen om...
Jag sårar dig. Det var aldrig min avsikt.
Du. Jag har nåt åt dig.
Mark, kan du titta på mig?
Eller säga nåt?
Okej, jag kommer tillbaka.
Mark. Jag köpte den här åt dig.
Jag visste inte vad du behövde, men i hobbyaffären sa...
Förbannat, Deja!
Ja, du är en jäkla jobbig typ, eller hur?
Va?
Så nu är det jag. Visst?
Varför förföljer du plötsligt mig?
Ja, den är klar.
Det är precis vad du frågade efter!
Det är en nedräkningsklocka.
55 sekunder, sedan en enkelresa in i framtiden.
Givetvis kan den flyga.
Mark?
Jag vet att du kan höra mig.
Jag köpte den här åt dig.
Det är för att fira din utställning.
Okej. Jag hoppas du gillar den.
Nej!
Hogie...
Vart tog du vägen?
När ska du göra dig kvitt den där belgiska häxan?
Vad gör du här? Vad vill du?
Jag vill att du visar dig vuxen.
Det är vad jag vill.
Jag vill att du slutar bete dig som en snörvlande liten...
Det var en Luger!
Åh, nej!
Åh, nej, vad har hänt?
Nåt nazi-svin sköt henne.
Titta, medaljen stoppade kulan från att träffa henne i hjärtat.
Men hon förlorar mycket blod. Vi måste åka.
Varför?
Vad fan är du för nåt?
Fjolla?
Vad, är du fjolla och döv?
Jag ställde en fråga, skitstövel.
Har du kvinnokläder på dig?
Bara skorna.
Ju högre klackar, desto bättre.
Snuskiga fjolla!
Det är du.
Det är du som är efterbliven, värdelös.
Invalidiserad av rädsla.
Åh, du förstår...
DOMSTOLEN FREDAG?
Det finns ingen rättvisa för dig.
Du kan inte gå till den där rättssalen...
för du är den som är skyldig.
Det som hände på baren var ditt fel.
Det är därför du är oälskad, mein kära.
Jag är ditt enda hopp.
Den enda som kan ta bort smärtan.
Den enda som kan ge dig frihet...
från skam.
Det är mitt fel.
Allt är mitt fel.
Jag är så trött.
Jag är så trött på att vara ensam.
Och skamsen.
Här är hennes högklackade.
Ha dem alltid hos dig, Hogie.
Vi skyddar dig, Hogie.
Vi skyddar dig alltid. Vi finns här för dig.
Det gör ont, Jules.
Det är så smärtsamt.
Jag vet.
Du måste älska smärtan, Hogie.
Som en vis man sa...
"Vår smärta är vårt raketbränsle."
Det påminner oss om vår styrka.
Hennes hjärta är svagt. Vi får se hur det går.
Jag har gjort allt jag kan för henne.
Allt vi kan göra nu...
är att be.
Jag vet inte hur man gör...
Men om du finns och kan höra mig...
Du måste skämta. Är det här svaret på mina böner?
Så... äntligen träffas vi, herr Kapitän.
Jag märker att du sprechen sie English, fritz.
Upp med händerna!
Bra. Stå upp.
Sakta.
Hur hittade du mig, fritz?
Vänd dig om.
Ta bort vapnet.
Gå in i mittgången.
Du är en svag... och patetisk liten man.
Och efter att jag dödat dig...
ska jag döda alla smutsiga kvinnor i din dumma lilla stad!
Du kan inte riktigt fatta det, eller hur?
Kvinnor är världens räddare!
Kom an!
Det där är inte bra.
Jäklar!
- Vad fan är det här för apparat? - En tidsmaskin.
- "Tidsmaskin"? - Den tar oss till framtiden.
- Ze framtiden? - Ja, mein kära.
15 miljoner ljusår in i framtiden.
Så vi kan bli fria.
Ser du?
De är tillbaka.
De dör aldrig.
Kapten Hogie är i den där flygande maskinen! Döda honom!
De dör aldrig, mein kära.
De kommer aldrig att sluta tortera dig.
FRAMTIDEN
Vänta! Stilettklackarna, de är Nicols. Jag behöver båda.
Nej, Deja. Jag kan inte lämna en av Nicols skor hos nazisterna!
Ät bly!
Räck mig din arm.
Ge mig den där skon!
Kan du inte få ner den här rishögen lite till?
Din spion!
Det stämmer.
Det är du. Du håller nazisterna vid liv!
- Det stämmer. - Och du gör Mark sjuk!
- Det stämmer! - Det är du som är problemet!
Det är du som är hans missbruk!
Jag tänker inte låta dig döda honom!
I Marwens namn...
besegrar jag dig!
Nicol.
- Vi har alla. - Och nu kommer inte svinen tillbaka.
Det stämmer.
Nicol?
Vakna.
Vakna, älskling.
Snälla.
- Du kom tillbaka för min skull. - Givetvis. Jag skulle aldrig släppa dig.
Min sanna kärlek.
Hur är det med Deja Thoris?
Hon är borta.
Borta för alltid.
Hon är ute ur mitt liv för evigt.
Hon kommer aldrig tillbaka.
Vila i frid.
Kan inte skriva ett skit.
Hej, Mark. Ha en fin fredagsmorgon.
Mr Johnson bad mig ringa dig...
för att påminna dig att det är domstolsdag i dag.
Kom ihåg att ha din sportjacka och en skjorta med krage.
Mr Hogancamp...
var vänlig och tala till domstolen när du är klar.
"Jag var en jäkligt bra konstnär. Illustratör."
"Jag älskade att teckna..."
"och nu kan jag knappt skriva mitt namn."
"Det liv jag en gång hade har tagits ifrån mig för alltid."
"Jag hade inte högklackade skor kvällen då jag blev påhoppad, Ers nåd."
"Men jag nämnde att ibland provade jag dem..."
"och på grund av den kommentaren..."
"misshandlade de mig, grovt."
"De hoppade på mig bakifrån..."
"och sparkade bort alla minnen jag nånsin haft i mitt huvud."
Jag erkänner att jag hade druckit och jag var berusad...
och hur jag svarade var inte så smart.
Men nu vet jag... Jag vet vad jag borde ha gjort.
Jag borde ha hållit tyst och gått iväg, men det gjorde jag inte...
och jag blev nedslagen.
Slagen, näst intill dödad.
Slagen utan orsak.
Och jag vill att ni ska veta det, Ers nåd...
vilken påföljd ni än bestämmer er för att ge...
dessa...
så kallade människor...
vill jag att de ska veta att de inte kan skada mig längre.
De kan inte längre skada mig.
För de är borta.
De är borta för alltid.
Men jag är kvar här...
och jag har mina vänner...
och jag har min stad...
och jag har mina bilder...
och jag kommer att bli bra.
MARWEN MARK HOGANCAMPS FOTOGRAFIER
HOGIES HÄMND
Hur känns de?
Rätt bra.
Jag vet att jag tjatar om det, men herrejösses, Mark...
du klarade det.
Och du andas fortfarande.
Hade de stilettklackar under andra världskriget?
Nej.
Det finns många underliga saker i Marwencol.
Förlåt, Marwen, vad?
Col. Marwen-col.
Det finns säkert en historia om det.
Vill du höra den?
Okej...
Efter att Deja Thoris zappade sig själv 15 miljoner ljusår in i framtiden...
och nazisterna var eliminerade...
rådde fred och glädje i all framtid.
Och till minne av denna storslagna händelse...
bestämde sig Hogie för att döpa om staden.
VÄLKOMMEN TILL MARWENCOL
Nu fattar jag.
Col är från Nicol.
Nicol utan "e".
TACK
Jag antar...
att i livet, det riktiga livet...
är somliga ödesbestämda att vara ensamma.
Att kanske aldrig hitta kärleken.
Eller känna nån annans essens.
Men andra...
andra har större tur.
Som Hogie och hans Nicol.
De fann sann kärlek.
I Marwencol.
Marwencol...
det har en vacker klang.
Roberta...
Vill du gå och äta sushi?
Vi har aldrig prövat det. Vi kanske inte gillar det.
Men kanske gör vi det.
Du har rätt.
Kör i vind.
Mark Hogancamp lever stillsamt i New York
där han skapar konst och fotografier.
Hans arbeten ställs regelbundet ut på konstgallerier över hela landet.
Mark har inte rört alkohol sedan natten då han överfölls.
Befolkningen i Marwencol har ökat till över 200.
Ansvarig utgivare: Zoran Slavic United International Pictures AB
Översättning: Peter Simons. BSO 2019
Swedish